EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tidigare i Star Trek Discovery:
Vad händer med dig?
Jag tror inte att jag är Ash Tyler, löjtnant i Stjärnflottan.
Vi gjorde Voq till ett skal som ser mänskligt ut.
Vi ympade in hans psyke i Tylers.
Jag vet inte var er Voq slutar och vår Tyler börjar, men båda är i fara.
Endast mina händer kan vårda honom.
Logiken säger att hon inte är kvinnan jag förrådde.
Hon är ett spöke.
Jag har ingen framtid nu. Hitta en väg hem. Jag ska köpa dig tid.
Ta dig därifrån nu.
Vad har du gjort med mig?
Om vi spränger reaktorkärnan blir explosionen ren mycelenergi.
Energin kan aktivera spordriften och du kan ta oss hem.
Vi hoppade fram nio månader i tiden.
Om vi ska tro på kartan så har klingonerna vunnit kriget.
Kapten.
Kejsare.
- Ner på knä, slav. - Denna kelpier är min kapten.
Sir, jag kan förklara.
Igår åt vi av hans arts inälvor...
...och idag söker du hans ynnest?
Transportera vår gäst till däck tre och stäng in henne där för tillfället.
Du sa att det inte fanns kelpier där.
Jag ville bespara dig smärtan.
Den terranska avhopparens närvaro är hemligstämplad.
Avslöjande innebär högförräderi. Förstått?
Ja, kapten.
Kapten, du behövs i sjukstugan.
Kom med.
Jag kan erbjuda ursäkter.
Jag försökte destabilisera det terranska imperiet.
Jag trodde att Stjärnflottan kunde gynnas av vetskap om ett alternativt universum.
Men jag kunde inte se henne dö igen. Jag ville erbjuda mer.
Jag är ledsen.
Det kan ha varit ett grovt snedsteg att ha räddat Georgiou, men...
...ingen hade kunnat göra det du gjorde på flaggskeppet.
Du lever och vi är hemma.
Något nytt från staben?
Federationsskepp uppfattas av sensorerna, men svarar inte.
Det känns inte som hemma.
Discovery skadades när vi färdades på chockvågen in i vårt universum.
Vi använder hjälpkraft tills det är återställt. Däck fyra.
Dr Pollard ska underrätta mig när Tyler återfår medvetandet.
Ett akut kirurgiskt ingrepp var nödvändigt.
Ett försök att driva ut klingonen i Tylers neurologiska identitet.
Hur? Det som hände honom ligger utanför tillåten medicin.
Stjärnflottan utförde inte ingreppet.
Det var klingonen, L'Rell.
- Hans torterare. - Och vårdgivare.
Hon hade hand om Tylers förvandling.
Ingen vet vilket tillstånd han kan vara i.
Jag hoppas att ett bekant ansikte uppmuntrar tillfrisknande.
Hur han reagerar på dig kan ge oss insikt i vem han har blivit.
Kapten, han är vaken.
Är det en order, kapten?
- Jag förstår inte. - Är det en order att träffa honom?
Nej.
Förlåt. Jag kan inte.
- Vad är dina fynd, doktor? - Patienten bedöms nu vara Ash Tyler.
Hormonnivån i binjurebarken är normal.
Antalet mitokondrier är åter inom mänskligt intervall.
Jag ser inga bevis på klingonsk aggression eller muskelstyrka.
Är han människa eller klingon?
Varken eller? Bägge? Vi kan inte veta.
Inte utan att förstå vetenskapen bakom omvandlingsingreppet.
- Hur gör vi det? - Vi kan börja med att fråga honom.
Fänrik Taylor till kommandodäcket.
Tyler.
Mr Saru.
Tack ska du ha.
Och Voq?
Jag kan se hans minnen, men det är ett avbrott.
Som att jag ser någon annans liv eller något.
Minns du vad de gjorde?
Mo'Kai kallar det choH'a'.
Artomvandlingsingrepp.
Utformat för att infiltrera hemlig stjärnflotteinformation.
- Finns det fler? - Voq var försökskaninen.
De flådde honom...
...knäckte hans ben...
...och sågade itu hans hjärta.
Man tror det är det värsta... men sen skalar de ner fingertopparna.
Voq agiterade för T'Kuvma.
Han utsatte sig frivilligt för tortyr på L'Rells order.
De var de enda troende kvar.
Voq och L'Rell ville ta detta skepp för att få anhängare till T'Kuvma.
De var kära, förstår du.
Tänker du samarbeta med oss, berätta allt du vet?
Självklart.
Jag vill gottgöra det jag har gjort.
Lever hon?
Specialist Burnham är oskadd och åter på Discovery.
Gudskelov.
- Får jag...? - Fokusera på att återhämta dig.
- Ni överlevde båda en hemsk upplevelse. - Jag försökte döda henne.
Jag mördade...
...dr Culber.
- Jag hör hemma i arresten. - Voq bär ansvaret för dina brott.
Jag ser inga tecken på honom nu.
Dina privilegier på Discovery är begränsade...
...men jag tar inte din frihet.
Farkost närmar sig. Federationssignatur.
- Anropa dem genast. - Ja, kapten.
Kapten, sköldarna är uppe, deras vapen laddade och siktet inställt.
- Sköldar upp. - Jag läser av en transportsignatur.
Vi bordas.
- Identifiera er. - Upp med händerna.
- Jag kräver en förklaring. - Vi ställer frågorna.
Klar för transport.
- Amiral. - Var är kapten Lorca?
- Sarek, snälla. - Backa, specialist. Nu.
Dator, upphäv enligt befälsnivå.
Auktorisering: amiral Katrina Cornwell, pi beta sex.
Upphävning bekräftad.
Börja med honom.
Vad gör du?
Det tiderna kräver.
Mitt sinne till ditt sinne.
Mina tankar till dina tankar.
Mr Saru är den han verkar vara.
Discovery har varit med om en otänkbar prövning.
Var fasen är deras befälhavare då?
Kapten Lorca är död.
Det svinet.
Den Lorca jag kände var balanserad och resonlig.
Jag kunde inte tänka mig...
Att det var en bedragare från ett annat universum
var ingen uppenbar lösning.
Vi blev alla lurade.
Discovery förstördes av klingoner för nio månader sedan.
Jag såg spillrorna själv.
Det vraket kom från den terranska Discovery.
- De två skeppen bytte plats vid hoppet. - Ni berättade om terranska imperiet.
Ingen stjärnflotteofficer överlever det universumet ensam.
Så min Gabriel är död.
Lorca satte flottans viktigaste tillgång ur spel.
Nu, när ni har återvänt, har vi skickat ut er förvärvade kamouflagebrytande algoritm
till frontlinjerna,
vilket neutraliserar klingonernas förmåga att göra skeppen osynliga.
Men det kan vara för sent.
Kriget här har rasat i nio brutala månader.
Stjärndatum 4789,6, klingonska skepp avfyrar hypotermiska vapen vid Kelfour VI,
bränner av atmosfären och dödar 11000 civila.
Stjärndatum 4851,5, ett kamouflerat raiderskepp följer U.S.S. Saratoga
till dockning på stjärnbas 22 och antänder sitt förråd av antimateria
i ett självmordsuppdrag.
De följande dagarna utförs liknande anfall på baserna 19 och 12,
vilket förstör en tredjedel av flottan.
Forskningsutposter på gränskolonierna Nivalla, Septra och Iridin
har också förintats.
De barn som har skonats är nu föräldralösa.
Deras attacker följer inget mönster eller logisk följd.
De är inte ens konsekventa i sin metod.
Utan en tydlig ledare är de klingonska husen åter splittrade.
I början av kriget kämpade vi mot en fiende.
Nu kämpar vi mot 24.
De har inbördes spänningar, vilket förklarar de godtyckliga attackerna,
men deras gemensamma mål är tydligt:
en kamp om dominans genom att förstöra flest Federationstillgångar.
Vi är kanonmat åt deras grymhet.
Vår död, deras krigsbyte.
Nästan 20 procent av tidigare Federationsrymd har ockuperats.
Discovery ska genast hoppa till stjärnbas 1.
Alla bevis om er tidigare resa ska hemligstämplas och förstöras.
Vi kan inte riskera att kunskapen om det andra universum
- lämnar Discovery. - Jag förstår inte.
- Det vore för många möjligheter. - Verkligen.
Vårt folk har lidit svåra nederlag.
Vad hade ni gjort om ni trodde att er döda fru, ert förlorade barn,
era mördade föräldrar, kunde vara vid liv på andra sidan
och att teknologi existerar för att få se dem igen?
- Kunskapen måste begravas. - Staben kommer att vilja ha det hemligt.
Självklart, amiral.
Stjärnbas 1 är vår enda kvarvarande fristad.
Kan ni hoppa oss dit?
Det ligger 100 AE från Jorden och ett ljusår från vår nuvarande position.
Vi använde vårt sista lager sporer för att ta oss hem och kan inte hoppa utan dem.
I warphastighet är resan farlig. Klingonerna är överallt i kvadranten.
Vi har inget val. Saru, sätt skeppet i warp snarast möjligt.
Amiral...
...du måste känna till en sak till.
Kejsare, Federationen har frågor som du måste svara på.
Vad vore jag för gäst om jag vägrade en sådan begäran?
Jag förstår att ditt ord är lag i ditt universum.
- Här gör vi det annorlunda. - Jag ser det.
Likheten är slående.
Vad vet du om din motsvarighet, kapten Philippa Georgiou?
Jag vet att hon är död och att jag inte är det.
Men du får avgöra vem av oss som var starkast.
Specialist Burnham har lovat oss att din närvaro i detta universum
är motivlöst.
Men din närvaro förblir komplicerad.
Men det är inte lösningen.
Skicka hem mig.
Kejsaren undslapp med nöd en våldsam revolution.
- Hon förtjänar asyl. - Jag behöver inte ert skydd.
Vi håller kurs mot stjärnbas 1. Där ska du hållas i humana förhållanden
tills staben fastställt en lämplig åtgärd.
Så jag är er fånge.
Ers höghet, eller vad du kallas, jag ska vara rak.
Jag vet inte ens om vi kan skicka hem dig
och även om vi kunde är vi mitt i ett krig.
Beklagar. Men som jag sa, du är vår gäst. Gör dig hemmastadd.
Likheten är slående.
Se till att hon har det bekvämt.
Stamets...
Jag är ledsen.
Ord räcker inte till och det vet jag.
Men det är jag.
Du dödade en god man.
En man jag älskade.
Minns du det?
- Det gör jag nu. - Och...
...är det förödande?
Gör det dig illamående?
Bra.
Du kanske är människa trots allt.
Det behövs inte. Jag är okej.
Hur kan det vara sant?
Ät bara och tala om du vill.
Jag är här.
Välkommen tillbaka.
- Amiral. Stjärnbas 1 inom räckhåll. - Bra gjort, allihop.
U.S.S Discovery till stjärnbas 1, anhåller om tillstånd att docka.
- Hon blir en välkommen syn. - Amiral, jag kan inte upprätta kontakt.
Återställ kanalerna. Jag upphäver kommunikationsbegränsningen.
- Detmer, ta oss ur warp. - Ja, amiral.
- För upp stjärnbas 1 på skärmen. - Ja, amiral.
Nej.
Förstorar bild.
En klingonsk vapensköld.
- Huset D'Ghor. - Har de ockuperat en stjärnbas?
- Läs av livstecken. Nu. - Utför.
- Läser av 274 klingonska livstecken... - Federationsliv.
Negativt, amiral. Det finns inget.
Det fanns 80000 själar på basen.
En stor andel av ledarskapet och minst tre stjärnskepp.
Klingonerna är i princip i Jordens bakgård.
Kapten, de läser av oss.
- Ta oss härifrån. - Ja, sir.
Amiral, Discovery inväntar dina order.
Behåll nuvarande kurs och fart.
Vi ska kontakta staben.
Vad som är kvar.
Du lever.
Du är äntligen ombord på U.S.S. Discovery, fast du trivs väl inte med login?
Även från en bur hör Kahless mitt rop.
Jag tror inte på dina ideal...
...och ändå tror jag att vi kan förstå varann.
T'Kuvma lärde mig att alla människor saknar mod.
Om det hade han fel.
Jag vill vara ärlig mot dig.
Din sida vinner.
När vi träffades föraktade du det klingonska imperiets ledare.
T'Kuvma ville stärka och ena de stora husen.
Om han har lyckats med det är det värt att fira.
Era hus delar upp Federationstillgångar mellan sig.
En erövrad stjärnbas har huset D'Ghors vapen,
inte klingonska imperiets.
Är det den enighet som din messias förkunnade?
De tänker inte på bieffekterna av deras brutala attacker.
De angriper civila, sjukhus, matkonvojer.
De slaktar oskyldiga och skapar terror i kvadranten.
Detta är krig, ingen barnlek med regler.
Vi krigar för den klingonska identiteten.
Ingen vill förstöra er kultur. Våra lagar grundar sig på jämlikhet, frihet.
T'Kuvma lärde oss att Federationen inte kan hålla sig i skinnet.
Den söker universell homogenisering och assimilering.
T'Kuvma var en okunnig dåre.
Och ditt folk närmar sig min hemplanet.
Vad söker ni?
Större territorier? Kapitulation? Ni ställer inte ens krav. Varför?
Hur avslutas kriget?
Det gör det inte.
Klingonerna har smakat ert blod.
Besegra oss...
...annars upphör vi aldrig.
Tack.
Planerna har ändrats. Ännu en klingonsk attack.
- Du måste stanna ombord längre. - Det spelar ingen roll.
En cell är lika god som en annan.
- Du hörde din amiral. - Vi menar dig inget illa.
- Amiralen... - Berätta om vulcanen.
- Det finns ett band mellan er två. - Vad menar du?
Sättet du såg på honom liknar sättet du ser på mig.
Han är i princip min far. Han uppfostrade mig.
- Så du var föräldralös här med. - Ännu ett eko av ödet mellan våra världar.
Du styr över vartenda system i din galax.
Du erövrade områden Stjärnflottan inte ens har utforskat.
Jag ser att tiden för fred är förbi.
Du måste säga: hur besegrade ni det klingonska imperiet?
Jag påbörjade kriget och måste avsluta det.
Varför tog du med mig hit?
Ärligt talat.
Jag ville visa dig en plats med moral, med hopp.
Låt mig säga dig, dotter som inte är min dotter:
I ärlighetens namn så vill du rädda mig för du inte kunde rädda henne.
Din ånger över det du gjorde gör dig svag.
Jag känner det varje dag.
Klingonerna är som cancerceller, delar sig ständigt.
För att utrota dem måste du förstöra tumören vid dess källa.
Vad vet du om Qo'noS?
Behöver jag påpeka att det är mitt i natten?
Jag har ett förslag.
Jag har fått veta att en klingonsk attack är nära förestående.
De samlar sina styrkor för att attackera hela systemet.
Vi måste ta striden till klingonerna istället. Till Qo'noS.
- Attackera klingonernas hemvärld? - Ingen enkel attack.
Ett samtidigt angrepp mot deras försvar
som följs upp av koordinerad förintelse av alla militära mål på planeten.
En enda offensiv, så destruktiv
att den tvingar fienden att lämna Federationens rymd och återvända hem.
Vår kvarvarande flotta återkallas till Jorden.
Discovery bör vara med dem.
Varje logiskt steg leder till samma slutsats:
Stjärnflottans taktik har misslyckats.
Vi måste anpassa oss om vi ska hoppas på överlevnad.
Qo'noS är inte kartlagt.
Vi har ingen aning om var deras försvar är
och ännu mindre om vapensystem och skeppsvarv.
Planetens tjocka atmosfär förhindrar topografi-och energianalyser.
Stjärnflottan har inte varit där detta århundrade.
Strategin är god, men oduglig utan en karta.
När Discovery kommer nära nog för en analys spränger de bort henne.
Hon ska inte flyga in.
Vi går igenom det igen. Qo'noS består av en serie underjordiska,
nu inaktiva vulkaner. Det är en planet av grottor.
Enligt specialist Burnhams uppgifter är somliga
stora nog att hysa ett skepp av Crossfield-klass.
Istället för att studera målet i omlopp ska vi kartlägga terrängen inifrån och ut.
Därmed minimeras risken för upptäckt.
Att hoppa in ett massivt stjärnskepp i en grotta i berggrunden
låter... utmanande.
Man färdas i mycelnätverket med ett avancerat detekteringssystem
av geofysisk avbildning. Jag kan med lätthet se luckor i energi
som representerar en klyfta i motsats till en fast massa.
Och när vi är på plats i grottsystemet
samlar vår övervakningsdrönare in taktisk information.
Bra.
Jag försäkrade Stjärnflottan att vi klarar det.
Med "vi" menar jag ni. Planen är bra.
- Bra jobbat. - Tack.
En fråga, hur får vi tag på sporerna som behövs?
Vi odlar dem själva.
Men tog det inte åratal att odla din odling?
Sätt kurs mot Veda-systemet och...
...gör er redo.
Prototaxites stellaviatori.
Mitt första prov och det sista återstående mycelet av denna stam.
Vi är på väg till en obebodd måne i Veda-systemet
och om detta fungerar kanske jag låter dig namnge den.
Ska du terraformera en måne?
Din forskning om organisk mycelskörd var resultatlös.
Straal sumpade det.
Han ville hålla odlingen fången, men om något ska få vara fritt...
Ditt barn är vilse.
Förväxla inte min skyddsling med din.
Min dotter var ett ypperligt geni
tills ett dåraktigt val innebar undergången för vår värld.
Låter det bekant?
Om jag förstår det rätt såg min skyddsling igenom den man
som inte bara tog ditt barn, utan ditt imperium med.
Kanske bäst att inte göra jämförelser.
Varför bad du om min närvaro?
Du kallades för ett syfte, vulcan.
Jag vill hjälpa er avsluta kriget.
Informationen du gav Michael var värdefull.
Jag berättade allt hon kunde hantera.
Våra döttrar är inte så olika trots allt.
I min värld är Qo'noS knappt mer än ett svärtat dammkorn.
Klingonerna krigar om smulor och räds döden.
Men det krävdes mer än en drönare i en grotta för att ta sig dit.
Du lovade Michael att din plan var effektiv.
Tillfälligt, ja.
Men de återhämtar sig.
Deras längtan att förstöra symbolen Jorden är för djup.
Tänk om jag kunde visa dig hur man får ner dem på knä?
Federationen använder sig inte av vad jag antar är terranska krigsmetoder.
Ni står inför utrotning.
Är det inte logiskt att göra allt man kan för att rädda sin art?
Ge mig vad jag vill ha...
...så kan jag försäkra att Federationen segrar.
- Vad är dina villkor? - Frihet.
Jag måste återvända till Vulcan. Nya detaljer i planen måste övervägas.
- Vad för detaljer? - Du är orolig.
Vid sinnesföreningen med Saru
lärde jag mig om den klingonska spionen och er relation.
- Det är verkligen besvärande. - Jag är okej, Sarek.
Jag är inte övertygad.
Det är ironiskt. Mannen du förälskade dig i var klingonsk.
Han...
Jag vet inte vad han var.
Det är även en nåd...
...för finns det någon större källa till fred
än vår förmåga att älska fienden?
Jag har gjort dåraktiga val.
Val baserade på känslor.
Du är ju människa.
Din mor med.
Det går inte att säga vad vi kan göra när det rör vårt hjärta.
Vi ligger i krig.
Logiken talar för att varje farväl kan vara vårt sista.
Ångra inte att du älskar någon, Michael.
Amiralen bad om en statusrapport.
Detta är det sista mycelkärlet.
De kan sättas ut när vi når Veda.
Avskedet till min far kändes annorlunda.
Slutgiltigt.
Det blir det inte.
Eller hur?
Trodde du nånsin, när du anmälde dig till Stjärnflottan,
att du skulle tvingas se krig och död?
Döden hittade mig som barn så jag visste vad jag gav mig in i.
Jag tror inte att jag gjorde det.
Gör det mig naiv?
Det gör dig optimistisk.
I det terranska universumet påmindes jag om hur mycket omgivningen formar en.
Det enda sättet vi kan hindra oss från att bli dem
är att förstå mörkret inom oss och bekämpa det.
Tyler behöver dig.
Han mår visst bättre.
- Omöjligt när man förlorar sin älskade. - Han dödade en stjärnflotteofficer.
Och han försökte döda mig.
Brotten är avskyvärda, men Tyler är inte personen som begick dem.
Inte längre i alla fall. Han är något annat, någon ny.
Vad vi gör nu, hur vi behandlar honom är vad han ska bli.
Du bryr dig ännu om honom.
Det gör jag. Men det betyder inte att jag borde.
De tog ifrån honom brickan. Han får aldrig flyga med Stjärnflottan igen.
Han har tur om han inte hamnar i ett labb eller en cell.
Vad för framtid har han?
Säg vad du har att säga, även om det är farväl.
Löjtnant Stamets, ditt stopp.
- Laddat och klart, amiral. - Detmer, sätt henne i geostationär bana.
Låser på 800 kilometer över månens yta.
Uppfattat. Initierar mycelutskjutningsprocedur.
Aktiverar agritransportmotorer.
- Status, löjtnant Stamets. - Terraformeringsfältets sensorer visar
att rotstrukturer bildas i zonerna 922 och 5041.
Förbered EM-pilarna.
Pilar kalibrerade.
Avfyra.
ROTSTRUKTURER BILDAS
Kom igen, små barn. Kom igen.
Sporfortplantning fyra procent.
Åtta procent, 12 procent, 15 procent.
Nitton procent.
Tjugotvå procent, 27 procent.
Jag hade gratulerat dig, löjtnant, men arbetet har bara börjat.
- Jag vet inte var jag ska börja. - Det gör jag. Förlåt mig.
Jag vet att jag inte kan bevisa det, men Voq är borta.
Jag tror dig.
Fanns det ens en Ash Tyler?
Älskade han mig?
För jag älskade honom.
Du ljög för mig.
Du sa att om det blev för mycket,
om du inte klarade av det, skulle du komma till mig.
Och det blev det.
Och det gjorde du inte. Och det var inte Voq, det var du, Tyler.
Vem fan är Tyler? Tror du att jag ens vet?
Tror du jag vet vem jag är? Det handlar inte om en lögn.
- Du söker en ursäkt att avsluta detta. - Ursäkt?
Skeppskamraterna var vänliga. Varför vänder du, den som känner mig bäst,
- mig ryggen så snabbt? - Sluta.
Medge bara att du inte klarar av det för att det komplicerades.
Klingoner dödade dina föräldrar och du blev kär i en.
Du kan ha rätt.
I mitt huvud vet jag att du inte kan bära ansvaret för Voqs gärningar.
Men jag kände dina händer... runt min hals.
Och du såg mig i ögonen och det syntes hur gärna du ville döda mig.
Mannen jag älskade ville se mig död.
Oavsett hur mycket jag försöker...
...när jag ser på dig nu ser jag Voqs ögon.
Jag ser honom.
Besättningen må ha gått vidare, men inte jag.
Jag borde inte vara här.
Jag borde vara en klingonsk spion, bakom galler eller död.
Anledningen till att det inte gick, att L'Rell inte kunde nå mig... var du.
Älskade Ash Tyler dig?
Ja, för fan.
Och jag hittar inte tillbaka utan dig.
Vi skapade något vackert idag...
...i en ödemark...
...som aldrig hade sett liv.
Efter slaget vid dubbelstjärnan...
...var jag så vilsen.
Jag fick sitta med mig själv.
Arbeta igenom det.
Jag fick kravla mig tillbaka.
Jag är ännu inte där, men...
...jag försöker.
Den sortens arbete...
...att återta liv...
...det är påfrestande...
...och obevekligt.
Och det är ensamt.
Nej, jag...
Ash.
Det är inte lätt...
...att släppa dig.
Mycelblomningen lyckades. Vi skördar sporerna nu.
Så det är möjligt att hoppa till Qo'noS?
Ja. Nära förestående.
Federationsrådet har underrättats om de nya uppgifterna från terranen.
Trots risken är vi alla ense om att vi inte har något annat val än att fortsätta.
Vår egen existens står på spel.
Då är det dags.
Öppen kanal för hela skeppet.
Vi har alla lidit stora förluster i kriget.
Våldshandlingarna mot oss sker utan heder och skäl
och fienden slutar inte angripa oss förrän de har förintat allt som vi håller kärt.
Detta är desperata tider och vi måste göra mer
än att bara skydda vårt folk och försvara våra gränser.
Vi har ett uppdrag framför oss.
Kl. 21.00 ska U.S.S. Discovery hoppa in i den klingonska hemvärlden
och kartlägga dess yta och isolera sårbarheter och militära mål.
Detta modiga team ska vara först
med att besöka denna ogästvänliga planet
sedan kapten Archer och Enterprise NX-01 för nästan 100 år sen.
Låt mig presentera er för personen som ska leda er kurs till Qo'noS.
Kapten Philippa Georgiou.
Tack.
Trots att hon länge antogs vara död räddades kapten Georgiou
vid en hemlig räd mot ett klingonskt fängelseskepp.
Hon transporterades till Discovery med mitt personliga följe.
Uppdraget till Qo'noS är en farlig expedition.
Stjärnflottan är säker på att kapten Georgiou
är ytterst kvalificerad att ta er dit och göra vad som krävs.
Specialist Burnham, detta blir en glädjande återförening,
trots vår bakgrund. Till era stationer nu.
Ja... kapten.
Undertexter: Tomas Lundholm